![Sorin Rosca Stanescu Sorin Rosca Stanescu](/_img/autori/sorin_rosca_stanescu.gif)
E grevă generală în Israel. Declanşată de un sindicat extrem de puternic anti-Netanyahu. Aeroportul Ben Gurion este închis. Guvernul solicită Naţiunilor Unite să declare protestul ca fiind ilegal. Reacţionează şi Donald Trump, care le aduce grave acuzaţii preşedintelui Biden şi vicepreşedintei Harris. Şi, în continuare, sunt ucişi oameni nevinovaţi. Este un cerc vicios care face în continuare victime.
Alţi şase ostatici israelieni au fost ucişi săptămâna trecută cu sălbăticie de către teroriştii Hamas. Această multiplă crimă s-a petrecut tot în Fâşia Gaza. Ancheta a stabilit că asupra fiecăruia dintre cei şase, teroriştii au tras mai multe gloanţe de la mică distanţă. Crimă calificată în toată legea. Şi crimele continuă, în condiţiile în care în paralel se fac eforturi internaţionale, dar şi de către autorităţile de la Tel Aviv, pentru a se ajunge la un acord de pace. În condiţiile date însă, pacea nu poate fi construită. Oare de ce?
Donald Trump susţine că vinovată este administraţia de la Washington, concret, Joe Biden şi Kamala Harris, care au ales soluţii diplomatice greşite. Contraproductive. Care până la urmă încurajează Hamas să continue ostilităţile. O administraţie slabă, afirmă Trump. Întrucât mă raliez opiniei sale, voi încerca să explic logica ce stă la baza acestor acuzaţii.
Este adevărat că Statele Unite au făcut eforturi materiale şi militare consistente, care aparent sunt în favoarea, respectiv destinate apărării statului Israel de eventualitatea unui atac concertat Iran-Liban-Hamas. În acest scop, au fost deplasate portavioane în toate zonele sensibile din regiune. Şi este adevărat că Israelul a fost dotat cu armament american super-sofisticat, în valoare de zeci de miliarde de dolari. Aceste operaţiuni militare şi politico-financiare ale Statelor Unite au însă şi un alt obiectiv. Acela de a proteja liniile comerciale vitale pentru supravieţuirea economiei americane. Istoria va demonstra ce anume a primat în deciziile luate recent de Casa Albă. Sub aspect diplomatic însă, de pe acum putem afirma că Trump are dreptate, iar politica de conciliere a preşedinţiei americane este greşită. Pentru că ea pleacă de la o premisă cu totul şi cu totul falsă. Şi anume că Hamas ar reprezenta o entitate statală sau cvasi-statală, care ar putea fi parte a unor negocieri. În realitate, Hamas reprezintă, cel puţin pentru Statele Unite şi întreaga lume occidentală o organizaţie definită drept teroristă şi care a şi demonstrat nu numai de-a lungul anilor, ci şi săptămâna trecută, că se conformează acestei definiţii. Ca atare, cu reprezentanţii Hamas nu poate fi perfectată nicio înţelegere. Nu este deloc exclus ca reprezentanţi Hamas să nu mai aibă suficientă autoritate în raport cu grupurile aparent subordonate acelei mişcări. Şi, ca atare, acţionează haotic. Imprevizibil. Cu o asemenea forţă, cu o asemenea organizaţie, nu poate fi sub nicio formă încheiat un tratat de pace care să reziste. Pentru că nimeni nu-l garantează.
Pornind de la această realitate, Guvernul Netanyahu este silit să se lupte simultan pe trei fronturi. Pe un front intern, care are o tendinţă explicită de tip destabilizator, pe un front internaţional, în care se confruntă diverse autorităţi statale pro-Hamas cu alte autorităţi statale anti-Hamas, dar şi pe un front american, în care cel mai important aliat al Israelului este extrem de divizat acum, în pragul alegerilor prezidenţiale. Când Donald Trump acuză de slăbiciune autoritatea americană, el o acuză practic de duplicitate. Pentru ca administraţia Biden să poată poza până la alegeri în porumbelul păcii, este necesară existenţa unor puternice focare de război. Cum sunt cele din Ucraina şi din Orientul Mijlociu. Întreţinerea acestor focuri produce un fum gros, care poate fi de natură să aburească electoratul american în beneficiul democraţilor.
Dincolo de aceste considerente sau tocmai luându-le în calcul, pacea nu poate fi readusă în Orientul Apropiat până când nu se iese din ambiguitate. Pentru a continua războiul, din când în când Hamas va ucide cu sălbăticie ostaticii capturaţi cu mai multă vreme în urmă sau chiar va captura alţi ostatici. Finanţările pe care le primeşte Hamas sunt direct proporţionale cu intensitatea conflictului. Iar efectul cel mai tragic al acestor evenimente sângeroase, în care de-o parte şi de cealaltă sunt ucişi oameni nevinovaţi, este că o bună parte dintre rudele victimelor din Gaza se manifestă din ce în ce mai motivat împotriva Israelului, iar numărul luptătorilor Hamas, până când nu se iese din acest cerc vicios, în loc să scadă, creşte.
1. fără titlu
(mesaj trimis de anonim în data de 02.09.2024, 12:06)
Rusii ajuta hamas, si trump e omul rusilor. sunt stiri din nou si din nou cu legaturi trump-rusia
Compania de socializare a lui Donald Trump, Trump Media, a reușit să devină publică săptămâna trecută numai după ce a fost menținută pe linia de plutire în 2022 prin împrumuturi de urgență oferite parțial de un om de afaceri ruso-american, cercetat într-o investigație federală privind traficul de informații privilegiate și spălarea banilor.
1.1. sau asta, mai sunt, (răspuns la opinia nr. 1)
(mesaj trimis de anonim în data de 02.09.2024, 12:12)
Google, despre lagaturi de afaceri trump -rusia
Dar, în mare parte, a fost doar un spectacol, a declarat D’Antonio pentru Foreign Policy. În realitate, Trump era aproape terminat ca mare dezvoltator imobiliar, în ochii multora din industrie, și asta pentru că industria bancară americană terminase practic cu el. Până la începutul anilor 1990, Trump risipise partea sa din averea tatălui său, Fred, cu o serie de decizii de afaceri nesăbuite. Două dintre afacerile sale declaraseră falimentul: Trump Taj Mahal Casino în Atlantic City și Plaza Hotel în New York, iar gaura financiară numită Trump Shuttle a ieșit din afaceri în 1992. În cele din urmă, companiile lui Trump aveau să declare falimentul conform Capitolului 11 de încă două ori. Când potențialii debitori cer în mod repetat protecție împotriva creditorilor lor, ei devin „otravă” pentru majoritatea creditorilor importanți și, conform experților financiari intervievați pentru acest articol, aceasta era reputația lui Trump în industria financiară americană în acea perioadă.
Pentru restul anilor ’90, un Trump smerit a lansat puține proiecte de afaceri noi majore (cu câteva excepții, cum ar fi Trump World Tower vizavi de Națiunile Unite, care a început construcția în 1999 și a fost finanțată de două bănci germane, Deutsche Bank și Bayerische Hypo- und Vereinsbank). „A luat cam 10 ani pauză, și într-un fel și-a lins rănile și a încercat să se refacă”, a spus D’Antonio. Până în 2003, Trump se afla într-o situație financiară atât de disperată încât, într-o întâlnire cu frații săi după moartea tatălui lor, i-a presat să vândă în grabă moștenirea tatălui lor, împotriva dorințelor regretatului Fred Trump, a raportat New York Times într-o investigație a finanțelor familiei Trump în octombrie. Și afacerile lui continuau să eșueze: În 2004, Trump Hotels and Casino Resorts a declarat falimentul cu o datorie de 1,8 miliarde de dolari.
Dar Trump a reușit în cele din urmă să-și revină, iar potrivit mai multor surse familiarizate cu afacerile lui Trump, banii din străinătate au jucat un rol important în revitalizarea averii sale, în special investițiile de la oameni bogați din Rusia și fostele republici sovietice. Această concluzie este susținută de un corp tot mai mare de dovezi adunate de organizațiile de știri, precum și de ceea ce este raportat că este investigat de Consilierul Special Robert Mueller și de Districtul de Sud din New York. Este o concluzie pe care chiar și fiul cel mare al lui Trump, Donald Trump Jr., a părut să o confirme, spunând în 2008—după ce Organizația Trump a început din nou să prospere—că „rușii reprezintă un procentaj destul de disproporționat din multe dintre activele noastre”.
Fostul arhitect de lungă durată al lui Trump, Alan Lapidus, a susținut acest punct de vedere într-un interviu cu Foreign Policy în această lună. Lapidus a spus că, pe baza a ceea ce știa din interiorul organizației, în urma problemelor financiare anterioare ale lui Trump, „nu putea obține nimic de la nimeni din Statele Unite. Totul venea din Rusia. Implicarea lui cu Rusia era mai profundă decât a recunoscut el.”
2. Cistigatorul
(mesaj trimis de bunul samaritean în data de 02.09.2024, 12:18)
Jocul politic din SUA ,pe masura ce Trump este cu mult in urma doamnei Harris ca si intentie de vot , face victime politice in Israel .Se pare ca „Bibi” nu mai poate continua ca si decident absolut in Israel ceea ce elimina politic si pe toti asociatii lui de oriunde din intrega lume .In Romania se stie cine sunt si la fel se va intîmpla peste tot .Orban si Fico deja au disparut din peisajul politic european .XI nu prea mai apare nicaieri .Trump inca numara cei peste un milion de cetateni americani care au fost angajati de Ivanca .Putin nu are reactie in Kursk .Maduro este contestat si nu ne miram ca el sa piarda puterea nimeni neacceptind rezultatul alegerilor .In Romania Ciolacu are trei contracandidati de forta (Geoana ,Diaconescu si Simion)ce ii opreste visul lui de marire .Maia Sandu este cotata ca si cistigatoare in Rep .Moldova ceea ce ne ofera mari surprize in alegerile din Romania dupa ce in Moldova referendumul „Printesei” de la Bulboaca trece .Cu citeva zile inaintea incheierii depunerii candidaturilor in cazul alegerilor din Romania vom sti cine este noul Presedinte al Rep.Moldova .O vom vota cu totii pe Maia daca va candida .