![Călin Rechea Călin Rechea](/_img/autori/calin_rechea.gif)
Forumul monetar din 2019 organizat anual de BCE la Sintra, în Portugalia, a fost ultimul pentru Mario Draghi în calitatea sa de preşedinte al instituţiei monetare a zonei euro. Tema conferinţei a fost "Douăzeci de ani de uniune economică şi monetară europeană".
Oricât ar părea de ciudat pentru ţările bananiere unde nu există limite ale mandatelor în fruntea băncilor centrale, conducătorul Băncii Centrale Europene are un singur mandat de 8 ani.
Chiar dacă nu se măsoară în decade, un singur mandat este suficient, după cum a demonstrat fostul bancher de la Goldman Sachs şi fost oficial al Trezoreriei italiene, pentru a schimba fundamental cadrul de politică monetară şi a-l transforma într-o capcană din care nu se poate ieşi. Dezastrul unor mandate mai lungi nu poate fi evaluat, probabil, decât de istorici din secolele viitoare.
Mario Draghi a amintit că stabilitatea preţurilor reprezintă mandatul BCE, conform tratatelor europene, iar în 1998 Consiliul Guvernatorilor a anunţat că stabilitatea preţurilor este echivalentă cu o inflaţie anuală situată între 0% şi 2% pe termen mediu.
În 2003 a fost "clarificată" definiţia, prin stabilirea explicită a unei ţinte aflate sub 2%, dar foarte aproape de acest prag.
"Dacă criza a arătat ceva, aceasta este că vom folosi toată flexibilitate mandatului nostru pentru a ne îndeplini mandatul, şi vom face acest lucru din nou pentru a răspunde oricăror provocări legate de stabilitatea preţurilor în viitor", a subliniat Mario Draghi în discursul de la deschiderea conferinţei.
Tot aici, preşedintele BCE a simţit nevoia să îşi arate sieşi, dar şi lumii întregi, că "flexibilitatea mandatului nostru a fost confirmată de decizia recentă a Curţii Europene de Justiţie".
De unde vine această nevoie? De la înţelegerea faptului că multe dintre acţiunile BCE din ultimii ani, în special lansarea programului de relaxare cantitativă, reprezintă, nici mai mult nici mai puţin, încălcări flagrante ale tratatelor europene.
"Decizia Curţii nu numai că a confirmat legalitatea cumpărării de active financiare în calitate de instrument al politicii monetare, dar a subliniat şi discreţia largă a BCE în utilizarea tuturor instrumentelor pentru atingerea obiectivului nostru", a mai declarat Mario Draghi.
În aceste condiţii, Curtea Europeană de Justiţie ar trebui să declare ilegală şi legea gravitaţiei, deoarece astfel se va ajunge la economisirea unor cantităţi uriaşe de combustibili fosili, iar efectul direct va fi stoparea încălzirii globale antropice.
Preşedintele BCE a mai subliniat că există tot mai multe motive pentru lansarea unor măsuri suplimentare de stimulare a economiei din zona euro, inclusiv reluarea programului de achiziţionare a titlurilor financiare cu ajutorul tiparniţei. Din păcate, Draghi nu a explicat de ce este nevoie de aşa ceva, în condiţiile în care oficialii BCE au lăsat să se înţeleagă de nenumărate ori în ultimii ani că "tiparniţa" va reprezenta un impuls suficient pentru amorsarea unei noi ere a creşterii economice sustenabile.
La două săptămâni după încheierea mandatului său la BCE, Peter Praet, fostul economist-şef al instituţiei, a avut o prezentare elogioasă a măreţelor realizări din ultimii 20 de ani în cadrul forumului de la Sintra.
Întreg discursul său nu a inclus însă decât o singură afirmaţie care merită amintită, respectiv aceea în care utilizează noţiunea de "buclă feedback adversă".
Chiar dacă întreg discursul nu a fost decât o apărare agresivă a acţiunilor BCE, de care nu ar fi fost nevoie în condiţiile în care tot ceea ce a făcut instituţia monetară a zonei euro ar fi avut o minimă eficienţă şi consistenţă din punct de vedere al teoriilor economice acceptate, Peter Praet a dovedit că ştie diferenţa dintre o "buclă feedback pozitivă" şi o "buclă feedback negativă".
Primul caz reprezintă amplificarea tendinţei de evoluţie a unui sistem dinamic, indiferent de caracterul pozitiv sau negativ al efectelor, în timp ce bucla feedback negativă caracterizează sistemele dinamice care au proprietatea de autoreglare şi temperare a unor posibile evoluţii explozive.
În ceea ce priveşte declaraţiile lui Mario Draghi, referitoare la reacţia BCE în faţa "oricăror provocări legate de stabilitatea preţurilor în viitor", acestea par să asigure o creştere exponenţială a preţurilor pentru totdeauna.
Cu mult înainte să se "transfere" la Goldman Sachs, Jose Manuel Barroso, adept al lui Mao în tinereţe şi fost preşedinte al Comisiei Europene, declara că Uniunea Europeană este "primul imperiu neimperial din istorie".
Cum toate ţările membre, cu câteva excepţii, sunt obligate să adopte şi moneda unică, o paralelă între Imperiul Roman, care nu avea pretenţii de "neimperialitate", şi UE este deosebit de interesantă.
Imperiul Roman a existat circa 500 de ani, conform definiţiei general acceptate, între anul 27 î.Hr şi 476 d.Hr. Prăbuşirea sa a fost accelerată de împăraţii care au devalorizat puternic moneda, prin reducerea drastică a conţinutului de argint. Fenomenul deprecierii a cunoscut o evoluţie exponenţială în ultimele decade de existenţă ale imperiului, pe fondul problemei tot mai acute a lipsei de fonduri pentru plata soldelor şi pensiilor soldaţilor.
Cum ar arăta un "imperiu neimperial" în următoarea jumătate de mileniu? Deloc bine. De fapt, s-ar dezintegra probabil după circa trei secole, pe fondul unei explozii a preţurilor generate de "stabilitatea" promisă de o inflaţie anuală apropiată de 2%, dar nu mai mare de acest prag.
"Stabilitatea" preţurilor caracterizată printr-o inflaţie anuală de aproape 2% în următorii 480 de ani face absolut sigur, din punct de vedere matematic, un nivel al preţurilor de circa 2 ori mai mare în 36 de ani, de aproape 7 ori mai mare într-un secol şi de peste 10.000 de ori mai mare în 480 de ani (vezi graficul).
Aşa arată funcţia exponenţială a cărei rată anuală de creştere este de 1,95%, iar orice instituţie a Uniunii Europene, indiferent de natura acesteia, nu poate decât să asiste neputincioasă la "dezastrul" pe care îl produce.
Cu toate acestea, Mario Draghi nu are motive pentru a renunţa la optimism. O jumătate de mileniu s-ar putea dovedi un interval de timp suficient de lung pentru obţinerea unei "soluţii" care să facă posibilă bunăstarea infinită prin tipărire infinită.
"Dacă criza a arătat ceva, aceasta este că vom folosi toată flexibilitate mandatului nostru pentru a ne îndeplini mandatul, şi vom face acest lucru din nou pentru a răspunde oricăror provocări legate de stabilitatea preţurilor în viitor". (Mario Draghi, preşedintele BCE)
1. articol pertinent
(mesaj trimis de jany în data de 19.06.2019, 07:31)
Sper sa nu va inchida gura sistemul ca in cazul Soviani, Dumitru, Anghel, Cosea sau Voinea. De acord intru totul. Viata se va scumpi continuu, lumea e condusa de corporatii avide si lacome care ne vor face viata din ce in ce mai grea dar nu mai grea ca in tara asta de vinzatori de neam si tara, Romania.
1.1. fără titlu (răspuns la opinia nr. 1)
(mesaj trimis de MAKE în data de 19.06.2019, 09:13)
Sistemul a incercat sa-i inchida gura domnului Rechea, cu, deja, multi ani in urma (cred ca un deceniu, sau cam asa).
Nu a putut.
Scrie articole exceptionale.
2. Ce sunt banii?
(mesaj trimis de Radu în data de 19.06.2019, 14:37)
Articolul pacatuieste prin omisiune. Nu ne spune ca BCE s-a opus in prima faza relaxarii cantitative, japonia s-a opus si ea. Elvetia a fost impotriva. Dar poate ne spuneti dv sau oricine altcineva de ce nu a putut nimeni sa reziste Fedului si relaxarii lui.ca de fapt toti au cedat cand au vazut ca SUA tiparesc la greu si se relanseaza economic. Poate va amintiti declaratia Elvetiei care in termeni populari ar suna asa: nu puteti voi cumpara cat putem noi tiparii. Daca poate explica cineva de ce tiparind bani SUA era in pozitia de a domina economic intreaga planeta inseamna ca cineva intelege ce sunt banii. Personal nu inteleg si vorba unui profesor de-al meu nu exista student sa nu inteleaga numai profesor sa nu stie explica. Oricum toti economistii vor primii un ajutor in explicatia asta. Libra ii va ajuta mult. Sunt curios daca Facebook si VISA etc. stiu sa se relaxeze si ei.
2.1. fără titlu (răspuns la opinia nr. 2)
(mesaj trimis de MAKE în data de 19.06.2019, 17:19)
Nedumerirea ta nu are legatura cu definitia banilor. Cresterea masei de dolari, in conditiile in care dolarul este moneda-etalon, a cascat o gaura neagra in economia planetara, unde s-au varsat produse, materii prime, servicii si forta de munca calificata. Prin emisiune de moneda, SUA au spoliat restul lumii - si-au insusit valori, fara contraprestatie. O scamatorie prin care au lasat impresia ca au depasit criza (in realitate, criza este structurala si nu poate fi depasita).
Euro a fost obligat sa contrabalanseze manevra americana (cu speranta, incurajata de laureatii Premiului Nobel, ca astfel, Europa va rezolva si ea criza, pe model american), iar francul elvetian s-a aflat intr-un raport de paritate fixa cu euro (pina a rupt-o).
Asta-i tot.
Nici un mister.
Este doar timpenie si ticalosie.
2.2. Superb (răspuns la opinia nr. 2.1)
(mesaj trimis de Pribeagul în data de 20.06.2019, 00:17)
"SUA au spoliat restul lumii"
Da' Trump ce zice? Daca-mi amintesc bine, el sustine ca-i invers. Si vine cu inchiderea granitelor, cu ziduri, cu taxe, cu tarife,... cu un protectionism de nu-ti vine sa crezi. Si asta acum, in plina globalizare. Pina acum globalizarea a fost zina din poveste, vare cu bagheta ei fremecata facea/trebuia sa faca pe toata lumea fericita, iar protectionismul zeul cel rau. Acum... cine stie ce mai e cu lumea asta!
2.3. Respect dl.Make (răspuns la opinia nr. 2.1)
(mesaj trimis de Radu în data de 20.06.2019, 21:03)
Exact. Este asa de simplu. Si de asta poate avem si un Iran acum, baietii nu mai vreau sa vanda in dolari. Toti vreau acum o contrapondere la dolar. Asta cred eu ca va duce la razboi. Si nu economic. America este la a treia schimbare a definitiei banilor de cand conduce lumea.In marea criza au nationalizat aurul si au emis moneda. A tinut pana in anii '70 cand peste noapte au hotarat ca nu mai au nevoie de aur ca s-o emita. Acum au descoperit ca o pot emite ca lumea e plina de prosti. Asta cred ca e ultima. A ei.