![Călin Rechea Călin Rechea](/_img/autori/calin_rechea.gif)
Deciziile BCE din cadrul şedinţei de politică monetară de ieri au confirmat eşecul politicii de stimulare economică din ultimii ani.
Recunoaşterea nu a fost, desigur, explicită, însă cum poate fi interpretată anunţarea unui nou program de finanţare pentru băncile din zona euro (TLTRO-III), mai ales când finanţările din cadrul TLTRO-II vor ajunge la maturitate doar în a doua jumătate a anului viitor şi primul trimestru din 2021? (vezi graficul).
Consiliul Guvernatorilor BCE a decis menţinerea dobânzii de politică monetară la 0%, a dobânzii pentru facilitatea de creditare la 0,25% şi a dobânzii pentru facilitatea de depozit la -0,4%, în condiţiile în care a precizat că dobânzile vor rămâne la acest nivel cel puţin până la sfârşitul acestui an.
Principalul punct al comunicatului de presă îl reprezintă anunţul conform căruia noi programe trimestriale de refinanţare, fiecare cu o maturitate de 2 ani, vor fi lansate din septembrie 2019 până în martie 2021.
În cadrul conferinţei de presă, reluarea programului TLTRO a fost justificată de Mario Draghi prin ajungerea la maturitate a unui volum semnificativ al obligaţiunilor emise de bănci, nu doar prin maturitatea programelor TLTRO anterioare.
Un jurnalist de la Handelsblatt l-a întrebat pe Draghi de ce a fost anunţată acum lansarea unui noi program TLTRO, iar preşedintele BCE a răspuns că decizia a fost determinată de "incertitudinea crescută şi înrăutăţirea prognozelor economice", precum şi de preferinţa pentru o atitudine "proactivă" a BCE.
Conform ultimelor estimări ale Băncii Centrale Europene, creşterea reală a PIB-ului zonei euro va fi de 1,1% în 2019 şi 1,6% în 2020, considerabil sub estimarea din decembrie 2018, de 1,7% în ambele perioade.
În ceea ce priveşte presiunile inflaţioniste, noile prognoze arată o creştere anuală a preţurilor de 1,2% în 2019, faţă de 1,6% conform estimărilor anterioare, în timp ce prognoza pentru 2020 a fost redusă până la 1,5%, de la 1,7%.
Degradarea semnificativă a perspectivelor economice a fost subliniată şi în ultima prognoză a Organizaţiei pentru Cooperare şi Dezvoltare Economică (OECD), din 6 martie 2019, unde revizuirea negativă a creşterii economice globale a fost determinată de "revizuirea semnificativă a perspectivelor pentru economia euro în 2019 şi 2020".
Estimările OECD arată că PIB-ul zonei euro va creşte cu 1% în 2019 şi 1,2% în 2020, în condiţiile în care prognozele anterioare, din noiembrie 2018, arătau creşteri de 1,8%, respectiv 1,6%, pe fondul unei creşteri de 0,7% a economiei Germaniei, de 1,3% a economiei Franţei şi a unei scăderi de 0,2% a economiei Italiei.
OECD recomandă "coordonarea politicilor macroeconomice şi structurale pentru întărirea motivaţiilor privind creşterea investiţiilor", dar acest "îndemn" este lipsit de conţinut, la fel cum sunt şi "recomandările" de la BCE.
Pe baza datelor macroeconomice din SUA, Federal Reserve Bank of New York estimează creşterea trimestrială a economiei, iar rezultatele sunt publicate la un interval de două săptămâni.
Ultima prognoză, din prima zi a lunii martie 2019, arată că PIB-ul Statelor Unite va creşte cu o rată anualizată de 0,88% în T1 2019, în condiţiile în care estimarea din 1 februarie 2019 arăta o creştere de 2,39%.
Un alt jurnalist a întrebat dacă se poate relua programul de relaxare cantitativă. Preşedintele BCE nu a negat, dar a precizat că "opţionalitatea există, însă trebuie stabilit dacă există şi oportunitatea".
Mario Draghi a mai subliniat că actualele condiţii monetare sunt încă foarte relaxare, iar oprirea achiziţiilor nete de titluri financiare nu a reprezentat o restricţionare a politicii monetare.
Înainte de şedinţa BCE, reputatul jurnalist Martin Wolf, de la Financial Times, a scris că "BCE trebuie să-şi reconsidere planurile de restricţionare a politicii monetare", deoarece "zona euro s-a dovedit a avea cea mai vulnerabilă economie".
"Când Statele Unite şi China răcesc, zona euro se îmbolnăveşte de gripă", mai scrie Wolf, care subliniază că "evitarea unei recesiuni în zona euro este de o importanţă crucială, atât din punct de vedere politic cât şi economic".
În opinia jurnalistului de la FT, "până la introducerea unor reforme radicale pentru reducerea fragilităţii zonei euro, în anii care vor veni, minimizarea pericolului cade acum în sarcina BCE".
Din păcate, mai degrabă va veni Godot decât reformele amintite de jurnalistul britanic, deoarece politica monetară ultrarelaxată a BCE este un factor principal al amânării acestor reforme.
"Pentru a contracara afirmaţia potrivit căreia extinderea politicii monetare neconvenţionale nu este înţeleaptă sau chiar este ilegală, vechii romani ar fi dat un răspuns simplu: siguranţa republicii este totdeauna legea supremă", este argumentul "suprem" utilizat de Martin Wolf la finalul articolului său.
Chiar aşa? Inclusiv dacă repornirea tiparniţei nu va avea niciun succes în crearea resurselor economice reale, ci doar în risipirea celor existente şi alocarea lor într-un mod profund imoral, care nu mai poate să conducă decât la creşterea tensiunilor sociale, până la explozia "civilizaţiei" europene?
Din nefericire, pilda "romană" a lui Martin Wolf nu a inclus şi perioada deprecierii accelerate a monedei de către împăraţi tot mai efemeri, până când Imperiul Roman a ajuns doar o umbră, care nu mai prezenta interes pentru "barbari".
Dezintegrarea a durat atunci mai multe secole. Acum, după numai câteva decenii, timpul nu mai are răbdare cu "primul imperiu neimperial" din istorie, după cum caracteriza Jose Manuel Barroso, fost preşedinte al Comisiei Europene, Uniunea Europeană, al cărei nucleu este zona euro.
În ciuda eşecului evident al aşa-numitelor programe de refinanţare sau de relaxare cantitativă, BCE va continua pe această cale şi va încerca să stimuleze economia zonei euro prin vorbe meşteşugite cunoscute sub numele "ghidare în avans".
Altceva nu a mai rămas, dar "şarada" mai are resurse pentru continua măcar până la încheierea mandatului lui Mario Draghi în fruntea BCE.
1. fără titlu
(mesaj trimis de rogue trader în data de 08.03.2019, 06:40)
E incorect sa spui esecul BCE. Nici o banca centrala nu poate rezolva de una singura problemele complexe ale unei tari. Si aici vorbim de UE unde sunt tari cu economii diferite politici fiscale diferite strategii diferite sisteme bancare diferite productivitate diferita deficite comerciale piata muncii etc.. Fara o unificare cat de cat a comportamentului tarilor BCE poate sa faca orice ca n-o sa mearga, ci doar o sa peticeasca si o sa cumpere timp. BCE si-a facut datoria.
1.1. Final de ciclu economic (răspuns la opinia nr. 1)
(mesaj trimis de Marius și Sulla în data de 08.03.2019, 08:17)
Datoria BCE este de a inunda piața cu bani care nu au acoperire în bunuri și servicii, de a crea inflație, o mamă a bulelor de active, de a scădea dobânda la 0 astfel încât nu se poate interveni în caz de recesiune sau criză, de a acoperi TLTRO 1 și 2 cu TLTRO 3 prin rostogolirea muntelui de datorii care stă să se prăbușească peste noi, de a crește datoria statelor și corporațiilor la un nivel nesustenabil prin orice așa zise reforme, chiar în ipoteza federalizarii, de a ne da iluzia bunăstării cu prețul unui potențial colaps financiar.
Poate să ne explice distinsul interlocutor cum dorește să unifice comportamentul țărilor? Poate prin instituirea unui sistem de fiscalitate excesivă de tip belgian, danez ori francez?
Ori printr-o datorie de tip italian, de 130% din pib? Avem BCE dar politicile fiscale diferă de la țară la țară iar eficiența oricărei bănci centrale este compromisă chiar în ipoteza unei politici comune, dacă se trece la măsuri de tip QE.
Povestea asta cu reformele îmi amintește de povestea cu un fel de cocoș roșu a unui un personaj din copilărie care critică în mod constant, pe care îl voi parafraza:
,,Nu așa se fac reformele, țări UE"
,,Dar cum se fac, șefu' Draghi?"
,,Nu așa se fac, ci altfel".
1.2. fără titlu (răspuns la opinia nr. 1)
(mesaj trimis de anonim în data de 08.03.2019, 08:22)
Perfect cometariul Rogue Trader. Un nou articol un pic superficial al dl. Rechea. BCE a incercat si incearca sa salveze ceea ce se poate salva si a si ajutat destul de mult moneda euro pana acum.
Dar BCE nu poate rezolva problemele strucurale, de competitivitate, de indatorare ale tarilor UE. Mai este nevoie si de management si responsabilitate politica. Tratatul UE trebuie reformat din temelii, pt ca votul unanim va duce la distrugerea UE. Totul este blocat si nu se mai poate lua nici o decizie importanta pt ca Ungaria, Polonia etc blocheaza tot. Dar politicienii de la Bruxelles prefera sa discute despre ecologie , despre gazele de sera si despre alte lucruri elevate si desigur importante, dar , vorba aia, cand iti arde casa este bine sa discuti despre hidranti si pompieri.
1.3. fără titlu (răspuns la opinia nr. 1.1)
(mesaj trimis de anonim în data de 10.03.2019, 22:00)
Za dream is to become all of us milioniari.
De ex.desi în Europa omul din clasa medie va găsi cu greu un stomatolog sau un profesor bun pentru copii, iar cei care au acum 50 de ani nu vor mai avea cu ce să plătească imigranti care să aibă grijă de ei când vor avea 80 (hârtia igienică euro-dolar nu va fi buna) important e că cashile tuturor zboară la valori de peste juma de milion de euro...
Deci milioniari.
Noi am trecut prin faza asta (anii 90 , știm cum e), la noi s-a aplicat metoda banilor din elicopter (care are susținători și în Occident)
Acum in Usa si Eu se aplică o metodă mai sofisticată: tipatim bani , da nu îi dăm direct la populație ci la guvern și bănci
Rahatul tot ala va fi, dar pe OCOLITE
2. fără titlu
(mesaj trimis de anonim în data de 10.03.2019, 22:22)
Egoism, putere, bani...