![CRISTIAN PÎRVULESCU CRISTIAN PÎRVULESCU](/_img/autori/cristian_pirvulescu.gif)
S-a întâmplat încă odată! La nici o lună şi jumătate de la atentatele din Paris gloanţele au răsunat din nou, de data aceasta la Copenhaga. Aceleaşi ţinte: reprezentanţii libertăţii de expresie şi membrii comunităţii evreieşti. Şi dacă cel mai probabil nu există o relaţie directă între teroriştii de Paris şi cel din Copenhaga, ceea ce îi apropie este ideologia. Islamismul nu este o religie, ci o ideologie identitar-socială care dă sens violenţei acumulate la periferia societăţii în raport cu "nedreptatea". Islamismul este noua faţă a urii de casă, de data aceasta într-o formă accesibilă unor grupuri vulnerabile social şi cultural. Folosind islamul şi ambiguităţile sale, jihadiştii de astăzi încearcă să-şi legitimeze ideologic violenţa. Nu întâmplător majoritatea celor ce au devenit terorişti proveneau din zone defavorizate şi au făcut parte, anterior convertirii lor, din grupuri infracţionale. Pentru aceştia, violenţa era un modus vivendi, dar întâlnirea cu islamismul a dat o aură mistică acesteia, canalizând-o şi legitimând-o spre "inamici". Intoleranţa a devenit o armă mortală împotriva gândirii şi manifestării libere a acesteia.
În locul libertăţii se aşterne frica! Franţa şi Danemarca sunt prinse în acelaşi angrenaj. Dar nu trebuie uitat că Danemarca a fost ţara de unde a pornit acum un deceniu scandalul caricaturilor lui Mahomed. Publicarea celor 12 caricaturi ale lui Mahomed în Jyllands-Posten şi valul de proteste generate de "blasfemia" daneză au dus, de altfel, la solidarizarea celor de la Charlie Hebdo. Într-un articol de opinie, "Stânga candidă despre Charlie" ("La gauche candide sur Charlie") apărut în cotidianul francez Liberation pe 9 februarie (cu şase zile înaintea atentatelor de la Copenhaga), scriitorul danez Jens Christian Grrndahl arăta cum frica a cuprins încetul cu încetul Danemarca. Până întra-acolo încât Flemming Rose (editorul Jyllands-Posten) recunoştea într-un interviu la BBC că nu au mai publicat ultimele caricaturi din Charlie Hebdo de frică, pentru că "uneori, spada este mai tare decât peniţa".
Cei care acuză aşa numita "obscenitate" a libertăţii de exprimare vizibilă în caricaturi au proba propriei lor intoleranţe faţă de o prea mare libertate de exprimare. Cei care se revendică de la valorile de dreapta îşi justifică rezervele folosind religia, pe câtă vreme cei ce se situează la stânga îşi justifică revolta în numele egalităţii. Însă, nu blasfemia sau inegalitatea socială, ci libertatea de expresie în sine sunt vizate de islamişti, iar aceasta s-a putut şi mai clar observa la Copenhaga, sâmbătă, când a fost atacat un centru cultural unde se organizase o întrunire pe tema libertăţii de exprimare şi o sinagogă.
Tuturor celor care au fost "contra" caricaturilor le răspundea încă din 1765 Voltaire, în Tratatul despre toleranţă: "Ar putea fi permis oricărui cetăţean să creadă doar în propria-şi raţiune şi să gândească în funcţie de ceea ce această raţiune, luminată sau înşelătore, îi dictează? Aşa ar trebui să fie, cu condiţia ca acesta să nu tulbure ordinea". Iar "ordinea" societăţilor noastre este dată tocmai de valorizarea acestei libertăţi împotriva căreia conservatorii de toate culorile şi din toate ţările se unesc.
1. Extremisul este divers!
(mesaj trimis de Moftangiu în data de 16.02.2015, 09:17)
Extremismul este si atunci cand consideri ca nu exista alta valoare decat libertatea de a spune ce doresti, fara sa te intereseze ce efecte au vorbele.
Coeziunea sociala paote fi dinamitata de libertatea de exprimare fara limite. Cei care sustin libertatea absoluta de exprimare, sunt la fel cu cei care sustin disparitia sttului. Problema este ca ambele sunt utopii, extremisme sustinute de extremisti. Adeptii libertatii absolute sunt la fel de intoleranti si de extremisti.
2. Domnia violentei
(mesaj trimis de Ion în data de 16.02.2015, 12:10)
Libertatea absoluta de exprimare este egala cu libertatea absoluta de comportament. e acceptabil? Asta inseamna desfiintarea legilor si a normelor de convetuire civilizata.Poate functiona o societate cu aceste libertati?
3. Cam trasa de par concluzia:
(mesaj trimis de Pribeagul în data de 16.02.2015, 15:25)
"Însă, nu blasfemia sau inegalitatea socială, ci libertatea de expresie în sine sunt vizate de islamişti"
Blasfemia sa fie un mijloc de lupta valabil pentru asigurarea libertatii?
Cind aproape zilnic, sub privirile indobitocite, adica indiferente, adica animalice, ale nenorocitilor care ne conduc, noi avem in tara, aproape zilnic, cite un eveniment cutremurator, de talia „Charlie Hebdo”:
– “Zi plina de durere in localitatea Racovita, din judetul Valcea, unde au fost condusi la groapa cei sase copii si mama lor, care au pierit joia trecuta intoxicati cu monoxid de carbon.”;
– “Saracia, dar si inconstienta, unui parinte din Rovinari, au trimis la cer, 6 ingeri. Barbatul s-a stins, alaturi de copiii lui, din cauza unei improvizatii, la instalatia de incalzire.”
Etc, etc...
Domnule profesor, ce facem cu teroristii nosti?
Cum rezolvam noi problema noastra?