![Cornel Codiţă Cornel Codiţă](/_img/autori/cornel_codita.gif)
Bolovanul politicii româneşti a pornit-o la vale. Toată lumea se întreabă: unde şi cum o să se oprească? Bună întrebare, doar că politica, vedeţi dumneavoastră, chiar şi aceea de pe plaiurile mioritice, îi ceva mai complicată decît un bolovan. Mai degrabă, este o piesă...mă rog, un film, dacă doriţi. Cu actori, costume şi decoruri. Desigur, nu-i de ajuns. Toată lumea ştie că nimic nu se mişcă în lumea personajelor şi a măştilor decît pe bază de scenariu. Cineva trebuie să îl scrie, cineva să îl pună în operă. Nu interesează acum identitatea precisă a celor doi stîlpi ai producţiei, cît conţinutul scenariului.
Imediat sub titlul provizoriu, "D'ale Carnavalului 2019", se poate citi între paranteze (şoc, spaimă, fum de cîrnaţi prăjiţi!). Şocul vine, desigur, de la ruperea coaliţiei de guvernare. Domnul Tăriceanu, strivit între Datoria către ţară şi Dragostea de libertate, adevăr şi binele poporului a ales. A ales să nu mai fie nici la guvernare, nici la Cotroceni. Aoleoooo...păi cum aşa, noi ştiam de alegeri inteligente tip win-win, nu nici-nici? Poate n-o fi fost o alegere inteligentă. Sau, mai rău, poate că n-o fi fost nici măcar o alegere! Gestul domnului Tăriceanu seamănă mai degrabă cu saltul de pe stînca tarpeiană, decît cu unul în bazinul de recreere şi răsfăţ balneo-climateric. Dintr-un singur foc, a pierdut atît de încăpătorul, confortabilul scaun din vîrful Senatului, a pierdut, mai mult ca sigur, imunitatea parlamentară pe care i-a apărat-o cu dinţii atît amar de vreme PSD-ul iar, ca să fie masa bogată, a pierdut şi toate iluziile, pe care le avea!, în privinţa unui prea avantajos schimb de fotolii între şefia Senatului şi Cotroceni. Dacă nici asta nu e sinucidere politică, atunci care?!! Spaima este cuvîntul de ordine din rîndul parlamentarilor, al miniştrilor şi a toată floarea cea vestită din care este formată pletora mitocanilor cu ştaif şi scîrţ, aciuaţi prin funcţii administrative bănoase pe bază de carnet de partid şi afiliere la gaşca care trebuie. Te pomeneşti că dacă se duce pe copcă guvernul atît de remaiat al doamnei Dăncilă, ăştia fac alegeri anticipate! Bun...toată lumea ştie că nu se poate, dar....dacă se poate, totuşi? Şi, chiar dacă nu se poate, ce se alege de mandatul lor, dacă pînă la viitoarele alegeri o tot ţin aşa, din criză de guvern, în criză de guvern, de nu mai are omul timp să pună ochi peste ochi, darămite ban peste ban?! Fumul de cîrnaţi prăjiţi nu ştim de unde vine....dar aşa se cere în orice scenariu care se respectă....un pic de mister. Capitolul doi din scenariu este celebrul monolog hamletian transpus pentru datele politice ale lui Iohannis, în care este distribuit chiar Iohannis. Preşedintele! A fi sau a nu fi....guvernul meu, aceasta-i întrebarea.
Să dormi....nu partea asta a fost deja interpretată îndelung, cam pe toată durata mandatului actual. Putem trece acum la cea cu "să visezi". De visat ar şti el Iohannis ce să viseze, problema este că nu e clar dacă visul lui s-ar împlini mai degrabă cu PSD-ul la cîrma executivului, pe timpul alegerilor pentru Cotroceni, sau mai degrabă cu altcineva. Păi cu cine? Cu draga mea PNL, desigur! Aici e aici, că nu-i deloc chiar aşa de sigur. Ăştia sunt atît de înfăşuraţi, capabili să rateze orice le iese în cale, inclusiv mandatul viitor de la Cotroceni al lui Iohannis. Şi...atunci? Atunci, rău cu rău, dar tot mai rău fără rău: un guvern minoritar al PSD, susţinut pe dedesupt de "divizia preşedintelui" din Parlament? Le dai partea lor şi ai mandatul asigurat! După aia, cui îi mai pasă cine cîştigă alegerile parlamentare? Lui Iohannis, cu siguranţă, nu, pentru că el are deja experienţa primului mandat de coabitare cu PSD-ul, pe care ar fi păcat să o risipească tocmai în mandatul al doilea...nu-i aşa?
Şmecheria însă, nu e blatul Cotroceni-Palatul Victoria, atît de previzibil, cît încercarea cîtorva cetăţeni turmentaţi care se ţin scai de Didina şi o tachineazăăăăă.....la nemurire! "Zău!...cum ai venit, ai? N-ai venit cu pampon? Vrei să te duci fără pampon?....Pampon? Hotărît, mă cunoaşte, trebuie să-mi schimb costumul, să-mi piarză urma..." Cetăţenii aceştia sunt chiar nişte actori. Ei au nimerit în piesa noastră dintr-un scenariu mai vechi scris nu pentru noi, ci pentru Ucraina, dar dacă a mers la Kiev, de ce n-ar merge şi la Bucureşti? Şmecheria e simplă. Lumea s-a săturat de paiaţele împăiate ale sistemului şi vrea ceva mai cu viaţă, mai ca în filme! Păi ce poate fi mai ca în filme, decît un actor din filme! Şi l-au plimbat nişte luni prin piaţă pe unul, l-au mai scos un pic la aer şi pe al doilea, iar acum a apărut al treilea! Actorul-preşedinte! Şi o să rîdeţi, domnul Tăriceanu, care pînă mai acum două-trei săptămîni ţinea cu dinţii de propria candidatură şi chiar credea că o poate convinge pe doamna Dăncilă să-i cedeze locul în fotoliul de candidat al PSD-ului, acum îl susţine pe "actor".
De aici încolo începe prostia (neadecvare comportamentală şi/sau mentală în încercarea de rezolvare a unei probleme!). Prostia celor care sunt gata să joace într-un scenariu atît de răsuflat, prostia lui Tăriceanu care n-a ştiut nici cînd să cedeze, nici cînd să se agaţe de paiul care l-a purtat pe vîrful valului, prostia lui Dăncilă care crede că jocul la două capete este cheia marilor succese politice şi, desigur, prostia PNL-ului care nu nimereşte nici gropile în care ar fi trebuit de mult să cadă, pînă acum.
1. Actorul-preşedinte!
(mesaj trimis de anonim în data de 28.08.2019, 01:47)
Scenariul ucrainian va prinde și la noi, cu siguranta!
1.1. fără titlu (răspuns la opinia nr. 1)
(mesaj trimis de anonim în data de 06.09.2019, 15:18)
Piei ispîta! mergi pe pustiî....
2. Nu stiu ce a facut Tariceanu
(mesaj trimis de anonim în data de 28.08.2019, 08:36)
Dar incep sa banui ca a facut bine.
Scenarii , scenarii dar fix ziarstii care urlau non-stop ca trebuie sa pice guvernul PSD acum s-au intors 180 de grade si ii f... grija de Tariceanu si de ce prostie a facut el.
E oare ordin pe unitate sa se sustina guvernul Dancila ?
Dancila vad ca pe ultima suta de metrii forteaza niste chestii , gen cartele preplatite cu buletin.( o mare veche dorinta a serviciilor, declarata o data neconstitutionala)
In schimb Diaconu a iesit deja cu...
3. fără titlu
(mesaj trimis de v în data de 28.08.2019, 12:14)
Este clar ca fara Diaconu, castigatorul prezidentialelor era cunoscut. Klaus nu avea contracandidat. Acum s-au schimbat fundamental datele problemei.
Cu anuntul candidaturii sale, Diaconu a coalizat toti virtualii perdanti de 5-6 %, dindu-le speranta de mai mult.
Acestia, cu arme si bagaje (a se citi logistica), pot participa la victoria posibila a lui Diaconu.
El este clar favorit pentru turul doi, stie sa "strabata sticla", e opusul volubil al unui Klaus cu dificultati eterne...
3.1. fără titlu (răspuns la opinia nr. 3)
(mesaj trimis de anonim în data de 28.08.2019, 18:36)
Diaconu e un oportunist de joasa speta. Nu-l iubesc pe Johannis, dar nu l-as vrea pe Diaconu presedintele meu... toti presedintii Romaniei, exceptandu-l pe Constantinescu, au avut experienta manageriala in spate...Iliescu, Basescu, Diaconu ce are? Cum ar putea un actor fi un bun presedinte, cand el nu a avut niciun rezultat concret si nicio experienta in administratie publica?
3.2. fără titlu (răspuns la opinia nr. 3.1)
(mesaj trimis de anonim în data de 28.08.2019, 19:04)
Director de teatru.
3.3. fără titlu (răspuns la opinia nr. 3.2)
(mesaj trimis de anonim în data de 29.08.2019, 13:10)
Scenariile din politică n-au nimic de-a face cu cele de pe scena.In teatru, de obicei, se joaca cu lumina stinsa; eventual focalizare (colorata) pe actoras, si, gata - l-am poleit.
3.4. fără titlu (răspuns la opinia nr. 3.2)
(mesaj trimis de anonim în data de 01.09.2019, 20:55)
Se pare ca trecem la circ la teatru Pare o evolutie dar ce facem cu painea ?
O cautam tot pe la straini ? "Aceasta-i intrebarea"
4. fără titlu
(mesaj trimis de anonim în data de 30.08.2019, 03:47)
Titlul piesei: "Victoria doamnei si misoginii"