![Cornel Codiţă Cornel Codiţă](/_img/autori/cornel_codita.gif)
Fără să îşi fi turnat ceară în urechi, ori să se fi legat de vreunul dintre catargele navei România, rătăcind la întîmplare printr-o pădure de primejdii mai fioroase decît Scilla şi Caribda, românii, mă rog, mai bine de jumătate dintre ei, nici măcar nu vor să audă cîntecele fermecate ale frumoasei sirene numită Uniunea Europeană. Au fost loviţi de un fel de surditate selectivă. Cum fenomenul s-a lăţit binişor în ultimii doi ani, lumea se întreabă: cine e de vină? Iar răspunsul se oferă singur, la îndemînă. Păi, ce ni s-a întîmplat nouă în ultimii doi ani şi mai bine? Aţi ghicit! Guvernarea PSD! Concluzia se impune, deci, de la sine: PSD-ul ne îndepărtează de Uniunea Europeană. Trec peste sic hoc ergo propter hoc că, la urma urmei, n-a introdus nimeni proba de logică formală la angajarea copiştilor cu cîrca numiţi gongoric în lumea sălbatică a presei din România, "ziarişti". Dar, dacă nu logica, atunci măcar "flerul" ar trebui să ne îndemne să căutăm cheia nu doar sub felinarul care pîlpîie generos în vîrful parului de la colţul uliţei, ci şi mai încolo, undeva, unde foarte probabil am pierdut-o, în cotloanele întunecoase ale istoriei rătăcirilor noastre colective, mai vechi şi mai noi.
Istoria relaţiilor "opiniunii publice" din România cu "Uniunea Europeană" a început sub semnul unei furibunde frustrări, a unui cotropitor sentiment de nedreaptă respingere. Polonia, Ungaria şi Cehia-Slovacia, erau "ăi buni", noi eram "ăi răi" şi pe deasupra şi urîţi! Românii, viţă de popor creştin-ortodox cu mult înainte de Traian şi Decebal, au reacţionat în consecinţă. Au întors şi obrazul celălalt şi, prinşi într-o apoteotică horă a unirii, au slobozit din piepturi imnul: "Nu ne pot respinge ei, cît putem să-i iubim noi"! Şi se umpleau sondajele pre-aderare cu rezultate de peste 85% iubitori înflăcăraţi ai Uniunii Europene, trăitori pe meleagurile carpato-danubiano-pontice. De se mirau ăia la Bruxelles, ca badea Ghio la femeia cu barbă şi păr pe chiept, de la moşi! A venit şi aderarea, au trecut şi festivităţile de rigoare... de, lumea s-a mai potolit. Opiniunea publică din România a cantonat, însă, nu pe vreun tăpşean al mulţumirii sau automulţumirii, ci în valea largă şi stîncoasă a unei clasice relaţii "love-hate". Locul rezervat României în tipologia aderaţilor a fost cel de "prostul satului, cu rîie pe el şi coada pe sus". Nici noi n-am ostenit cine ştie ce ori prea mult să ieşim din rol, aşa că procentele iubitorilor opiniaţi de UE au balansat ceva vreme, molcom, între 60 şi 70%. Între timp, au trecut anii, ba chiar deceniul. O nouă generaţie a ieşit la viaţă... socială. O generaţie care ar fi trebuit să fie mult mai informată, mai bine formată, mai aptă şi mai doritoare de participare la marele proiect al Uniunii Europene, nu de alta, dar ea trebuia să fie marele şi principalul beneficiar al integrării noastre europene, acum la început de secol XXI. Şcoala şi educaţia ei, orice, mai puţin "europenism"; în România, biserica, al doilea mare păstor ideologic, care a invadat în bună măsură şi şcoala, a fost anti-europeană, din tradiţie anti-catolică, din principiu şi probabil din proiect, ca să nu mai zic din prostie; cît despre familie, aportul ei educaţional, pro-european, s-a rezumat pentru vreo două milioane de români la emigraţia masivă de tip şi de motivaţie economică, ori la înjurături groase ale milioanelor de pierzători ai tranziţiei, la adresa "ăstora" care ne-au invadat, ne-au cumpărat pe nimic şi ne-au închis fabricile şi ne-au construit mall-uri. Mai puneţi la socoteală vreo 40% populaţie rurală şi reruralizată, ca urmare a procesului de dezindustrializare accelerată a României, şi o să aveţi rezultatul care se aşterne acum în sondajele de opinie. Şi se va mai aşterne încă o bună bucată de vreme, cu procente tot mai îngrijorătoare.
Nu încape nici o îndoială, actuala guvernare PSD are "merite" mari în ratarea mai tuturor obiectivelor de integrare care aşteaptă de ani şi ani să fie totuşi realizate de cineva. Nu-i mai puţin adevărat, două mandate politice "Băsescu" au transformat mecanismele economice ale integrării europene în surse monopolizate pentru afaceri de gaşcă şi de partid, cele mai multe eşuate în simple furturi şi risipire masivă de resurse şi oportunităţi. Miliarde cheluite pentru drumuri şi drumuri ioc, metrou şi linia de la aeroport încă nu a fost proiectată, în timp ce Drumul Taberei mai are puţin şi face un deceniu de cînd a început şi nu s-a mai terminat! Calea ferată, distrusă, transportul pe roţi, o nesfîrşită improvizaţie şi aventură pe drumuri din secolul trecut, transportul aerian un lux... a mai rămas căruţa care a cunoscut, e drept, un real reviriment în mediul rural şi periurban. Creşterea şi cultivarea, folosirea intensivă a competenţelor necesare pentru punerea în mişcare a unei maşinării eficiente de proiecte majore de infrastructură şi dezvoltare, pentru care UE a pus tot timpul la dispoziţia României fonduri, reprezintă şi astăzi un deziderat de care toate guvernările se dezinteresează masiv şi consecvent. Puţinii români care au ajuns să lucreze la Uniunea Europeană, mai ales cei de la vîrf, în structura Comisiei, unde au fost paraşutaţi de logica găştilor de partid şi prea puţin de cine ştie ce competenţe profesionale, ori în materie de cunoaştere a sistemului şi mecanismelor Uniunii Europene, nu au nevoie decît de cîteva luni pentru a ajunge la exasperare, în legătură cu lipsa de răspuns intern faţă de uriaşele oportunităţi care au stat şi stau totuşi la dispoziţie de atîta vreme pentru a scoate România din teribila sa înapoiere, mai ales în materie de infrastructură critică şi de competenţe educaţionale.
Văd în ziar un articol triumfător despre ultima realizare ştiinţifico-tehnologică pe care a produs-o dorinţa noastră, tradiţională, de mai bine: un tractor "pur" românesc. "Inventatorii" n-au folosit nici măcar o piuliţă de la străini!!! Mama lor de apucători, că nu-i mai satură Dumnezeu o dată...! Din această perspectivă, tare îmi e teamă că nu noi de îndepărtăm de Uniunea Europeană, ci ea se depărtează de noi şi anume tot mai repede şi radical, decisiv.
1. fără titlu
(mesaj trimis de anonim în data de 19.10.2018, 00:18)
De ce si j
1.1. Cauza departarii UE de Romania (răspuns la opinia nr. 1)
(mesaj trimis de anonim în data de 19.10.2018, 00:25)
Care sa fie cauza? Coruptia si implicit legile justitiei? Sau slte cauze ascinse?!
1.2. fără titlu (răspuns la opinia nr. 1)
(mesaj trimis de anonim în data de 23.10.2018, 10:49)
EU needs a new ideology as an ingenious engeen for integration!
1.3. fără titlu (răspuns la opinia nr. 1)
(mesaj trimis de anonim în data de 23.10.2018, 10:50)
EU needs a new ideology as an ingenious engeen for integration!
1.4. fără titlu (răspuns la opinia nr. 1)
(mesaj trimis de anonim în data de 23.10.2018, 10:50)
EU needs a new ideology as an ingenious engeen for integration!
2. fără titlu
(mesaj trimis de anonim în data de 19.10.2018, 00:33)
Vezi comisarul roman actual, propulsat politic...
3. fără titlu
(mesaj trimis de anonim în data de 19.10.2018, 10:26)
... desi la nivel ideologic (teoretic) auzim cuvinte precum globalizare, uniune, drepturi universale, egalitate samd. ... in practica, in urma unei simple observatii mai mult sau mai putin interesate, se poate remarca contrariul ... de ani de zile, obesrv un fenomen, pe care nu il pot denumi altfel decat: tribalism! (tendinta spre) ... fenomenul poate fi identificat in plan ideologic, politic, cultic, cultural, social mediatic si economic/comercial ... ca efect, pot identifica triburi, caste,...
3.1. fără titlu (răspuns la opinia nr. 3)
(mesaj trimis de anonim în data de 19.10.2018, 21:33)
Vorbe goale! Nu am inteles nimic! Mai simplu si mai la obiect Kiss!
3.2. fără titlu (răspuns la opinia nr. 3.1)
(mesaj trimis de anonim în data de 20.10.2018, 04:42)
... algoritmii iti "hranesc" inapoi propriile "ganduri" ... altfel spus: internetul te confirma ... realitatea s-ar putea sa te infirme! ... mai simplu: o sa traiesti tot mai des senzatia ca nu te mai intelegi cu nimeni ;) ...
3.3. fără titlu (răspuns la opinia nr. 3.2)
(mesaj trimis de anonim în data de 20.10.2018, 17:41)
Ce legatura are cu subiectul articolului?
3.4. Mesaj eliminat conform regulamentului (răspuns la opinia nr. 3)
(mesaj trimis de Redacţia în data de 20.10.2018, 17:43)
...
3.5. fără titlu (răspuns la opinia nr. 3.3)
(mesaj trimis de anonim în data de 21.10.2018, 10:08)
... este vorba despre "... cantecele fermecate ale frumoasei sirene..." ... pe care fiecare "le aude" diferit ... prin fascinanta "magie" a tehnologiei moderne ... problema nu este numai una politica ... ci este una umana! ... cum ar putea functiona o uniune cand oamenii nu se mai inteleg intre ei?! ...
4. fără titlu
(mesaj trimis de anonim în data de 21.10.2018, 03:53)
De ce se departeaza UE de noi? Subiectul ar trebui mai pe larg analizat, sugestia mea.
5. Romania nu e Ulisse
(mesaj trimis de Penelope în data de 21.10.2018, 04:09)
Ulise a ales sa infrunte pe Scilla monstrul a carei parte de jos era formata din mai multi cauni si a avut grija sa nu intrw in gura celuilalt monstru Caribda. Nu a fost norocos sa asculte cantecul fermecat al Sirenei UE!.. care ne scapa de primejdii!... Romania trwbuie sa asculte aceste cantece si sa nu infrunte asemenea lui Uliisse cei doi monstri.. risca sa nu mai ajunga la credincioasa Penelope!
6. Articol excelent!
(mesaj trimis de anonim în data de 21.10.2018, 04:11)
Cine are urechi sa ascultw cantecul Sirenei UE . Iata ca Marea Britanie cere un nou referendum pentru a ramane in UE.
6.1. fără titlu (răspuns la opinia nr. 6)
(mesaj trimis de anonim în data de 21.10.2018, 10:34)
Autorul a avut dreptate cand a prezentat scenariile posibile, conform flerului dar si logicii formale.
7. Between Scylla and Charybdis
(mesaj trimis de anonim în data de 21.10.2018, 17:51)
Trupa americana de heavy metal Trivium s-a referit, de asemenea, la această expresie în piesa„Torn Between Scylla and Charybdis” de pe albumul Shogun (2008), în care versurile sunt despre necesitatea de a alege „între moarte și osândă”