![CRISTIAN PÎRVULESCU CRISTIAN PÎRVULESCU](/_img/autori/cristian_pirvulescu.gif)
Campania electorală pentru alegerile parlamentare de anul acesta este marcată un val de populism marcat de amprenta aşa zisei democraţii iliberale ambientale. Asistăm la un atac convergent îndreptat atât împotriva valorilor liberale care vizează, dacă nu anularea, atunci limitarea drepturilor omului (campania pentru familia tradiţională a fost construită pentru a parazita campania electorală şi a pune apărătorii drepturilor omului în defensivă), cât şi pentru discreditatoarea elitelor occidentalizante (cum este campania inspirată de Rusia şi desfăşurată aproape simultan în Ungaria, Polonia, Croaţia, dar şi la noi împotriva acelor organizaţii neguvernamentale date în vileag ca "antinaţionale" şi "finanţate de evreul cosmopolit Soros").
Instrumentalizarea "poporului" contra democraţiei nu este un fenomen nou, fiind justificată teoretic chiar înainte ca democraţia liberală să fi funcţionat de un Jean Jacques Rousseau care, în Contractul social, considera că poporul, pentru că ar exprima voinţa generală, nu se poate înşela cu condiţia, este adevărat, ca aceasta să se exprime liber şi să nu fie falsificată. La Rousseau, însă, voinţa generală trebuia să fie unanimă, nu doar majoritară. De aici pleacă o parte a confuziei promovate de populism, cea prin care poporul devine expresia voinţei populare, iar elitele de toate felurile sunt privite ca expresie a atitudinii antipopulare. Ca să nu mai vorbim de confuzia dintre popor şi naţiune folosită deja de revoluţia franceză. Dar definirea poporului, pornind de la etimologia sa latină, populus, desemnează întreaga populaţie şi nu doar plebea, aşa cum insinuează populismul de mai bine de două secole şi jumătate. Dacă populiştii se adresează dintotdeauna urmaşilor plebe — acelui popolo minuto deja prezent în oraşele-state italiene din evul mediu pentru a contracara popolo grasso —, democraţia, cu votul său universal şi reprezentarea proporţională, vine cu o viziune integratoare, a poporului ca întreg, ca loc al consensului, ca populus.
De aceea într-o democraţie — şi nu trebuie uitat că Rousseau nu propunea în Contractul social o construcţie democratică — nu poate fi acceptat principiul vreunei autorităţi infailibile, fie ea şi a "poporului". De altfel, acesta este împrumutat de la catolicism, unde regimul teocratic se sprijinea tocmai pe infailibilitatea papei. Chiar dacă unii, precum profesoara de ştiinţe politice de la Berkeley, Wendy Brown, sunt tentaţi să descopere virtuţi democratice populismului, acesta nu poate fi democratic pentru că refuză legitimitatea egală a punctelor de vedere aşa zis minoritare. Iar această tendinţă este amplificată de sistemele electorale majoritare, precum cele folosite în SUA sau Anglia, dar şi de referendumuri care facilitează exprimarea emoţiilor negative. Din contră, ceea ce este caracteristic democraţiei este tocmai asumarea şi instituţionalizarea, prin parlamentarism, a ideii că cei care nu împărtăşesc opiniile unei majorităţi a cărei dimensiune, de altfel, este mereu variabilă şi oricând chestionabilă, nu greşesc şi nu trebuie aduşi pe "calea cea bună" sau trimişi în lagăre de concentrare.
Constatând că populismul presupune instrumentalizarea "plebei" — a "poporul bun", "adevărat", "autentic", eventual etnic sau rasial pur — împotriva "elitelor corupte", putem observa mai bine mecanismul populist la lucru. Restrângerea democraţiei la vot, făcută simplist şi fără vreo bază teoretică, este întoarsă acum împotriva democraţiei. Mobilizarea electorală a nemulţumirii şi urii creează conjunctural majorităţi electorale antidemocratice. Într-un articol din Le Monde, din 14 noiembrie, Dominique Rousseau, profesor de ştiinţe politice la Universitatea Paris – I Pantheon Sorbonne, cita din Lamartine, care, conştient de faptul că votul poate aduce la putere populişti antidemocraţi precum Louis Napoleon Bonaparte, scria în 1848: "Există momente aberante în modul de manifestare al multitudinii, când apar nume care antrenează mulţimile precum halucinaţiile turma, şi se întâmplă ca atunci când bucăţile de purpură atrag animalele lipsite de judecată; ei bine, cu toate acestea nu ezit să mă pronunţ în favoarea alegerii preşedintelui de popor. ... Şi dacă poporul se înşală, dacă abandonează siguranţa, demnitatea şi libertatea sa în mâinile unei reminiscenţe a Imperiului, dacă ne dezavuează şi se dezavuează pe sine, cu atât mai rău pentru popor! Nu vom fi noi, ci va fi el cel lipsit de perseverenţă şi curaj".
Rolul elitelor, oricare ar fi acestea, dar mai ales al elitelor intelectuale, este de a rămâne critice şi a rezista oricărei tendinţe de dictatură a majorităţii. Şi aceasta cu atât mai mult cu cât înclinaţia unor politicieni spre populism nu mai reprezintă doar discurs politic în plus, ci, prin încercarea de a schimba cadrul constituţional (au făcut-o deja în Ungaria sau în Croaţia) urmăresc distrugerea mecanismelor consensului democratic şi a drepturilor omului în numele unui popor dominat de frustrări etnico-culturale sau sociale.
Deja, după victoria — doar electorală, concretizată în mai mulţi mari electori, iar nu în mai multe voturi — a lui Donald Trump, populismul crede că are vântul în pupă. Statele Unite au devenit o referinţă pentru toţi cei ce vor să-şi perpetueze puterea personală şi desfid democraţia, libertăţile, drepturile omului sau supremaţia statului de drept. Acum, aceştia se prezintă ca parte a unei tendinţe mondiale de necombătut. Încă din primul moment, Viktor Orban a văzut în votul pentru Trump semnul morţii democraţiei liberale. Şi asta, pentru că, precum mulţi alţii, aici şi aiurea, Orban speră ca presiunea americană privind funcţionarea statului de drept să se reducă, iar poziţia sa să nu mai fie periclitată de criticile administraţiei de la Washington. Dar şi mai mult, precum Vladimir Putin, şi Viktor Orban îşi vede poziţia întărită în regiune şi în Europa. De aceea, chiar şi atunci când a devenit clar că nu Trump a câştigat cele mai multe voturi — iar aşa zisa democraţie iliberală tocmai pe numărul mai mare al voturilor se bazează în retorica sa — atacul împotriva drepturilor omului nu s-a domolit. Din contră!
1. fără titlu
(mesaj trimis de anonim în data de 05.12.2016, 00:34)
cetatene esti monoman
ai mai scris teoria asta deja
CEI BUNI vs CeI RAI
domle la noi elitele alea care crezi tunca trebuie sa lumineze neamul au furat cot la cot cu politicienii
si au trait MULT PESTE nivelul de trai al poporului.
vorbe vorbe
2. fără titlu
(mesaj trimis de anonim în data de 05.12.2016, 00:39)
tu scrii doar ca sa te citesti singur
ti-am mai explicat ca Trump a castigat alegerile intr-o rep.FEDERALA, unde votul statelor via electori decide
tu insinuezi stupid ca o imperfectiune a sistemului electoral l-a facut pe trump presedinte care altfel n-ar merita
esti cap.sec
2.1. fără titlu (răspuns la opinia nr. 2)
(mesaj trimis de anonim în data de 05.12.2016, 19:49)
Basescu e de vina.
3. fără titlu
(mesaj trimis de Cristi C în data de 05.12.2016, 03:07)
Cititorilor, intelege cineva la ce atacuri asupra unor drepturi ale omului se refera in final autorul? Sa numeasca cineva macar drepturile lezate.
3.1. Erori peste erori (răspuns la opinia nr. 3)
(mesaj trimis de Cristi C în data de 05.12.2016, 04:25)
Autorl a gresit grav. Cat va nai continua cu manipularea.
3.2. Furt de identitate 3.1 (răspuns la opinia nr. 3.1)
(mesaj trimis de anonim în data de 05.12.2016, 13:34)
Mesajul 3.1 nu aparține cititorului Cristi C.
4. fără titlu
(mesaj trimis de Cristi C în data de 05.12.2016, 09:13)
Mesajele 3 si 3.1 nu aparin cititorului Cristi C ci altcuiva care isi bate joc desii foarte credibile.
4.1. Furt de identitate 4 (răspuns la opinia nr. 4)
(mesaj trimis de anonim în data de 05.12.2016, 13:34)
Mesajul 4 nu aparține cititorului Cristi C.
4.2. Furt de identitate 4.1 (răspuns la opinia nr. 4.1)
(mesaj trimis de anonim în data de 05.12.2016, 16:02)
Mesajul 4.1 nu aparține cititorului Cristi C.
4.3. fără titlu (răspuns la opinia nr. 4.2)
(mesaj trimis de anonim în data de 05.12.2016, 17:09)
ce caraghios esti
n-a sustinut nimeni ca 4.1 ar fi scris de Cristi C, nici nu este semnat
cat de netrebnic poti sa fii
5. fără titlu
(mesaj trimis de Cristi C în data de 05.12.2016, 18:04)
Pare că subiectul principal care îl deranjează pe autor este căsătoria homosexuală, dacă ne luăm după singurul exemplu dat în text: "atunci limitarea drepturilor omului (campania pentru familia tradiţională...)".
Probabil că se bazează pe art 16 din declarația univ a drepturilor omului. Ea spune "bărbați și femei de vârstă adultă, fără limită de rasă, naționalitate sau religie (atenție, nu spune și sex) au dreptul să se căsătorească și să întemeieze o familie".
Bine, înțeleg că societatea LGBT speculează formularea din cartă și consideră că îi este conferit acest drept.
Daaaaar, să citim cu atenție. Nu cumva și cei care își doresc o familie poligamă (un harem) sunt și ei nedreptățiți? Nu cumva ideea de familie monogamă este o restricție a drepturilor omului?
În SUA s-au legalizat căsătoriile gay prin decizia Curții Supreme. Abia aștept ca orice om acuzat de poligamie să se ducă la Curtea Supremă și să susțină că are dreptul să ceară în căsătorie oricâte femei dorește. Și invers.
6. Trist dar adevarat
(mesaj trimis de anonim în data de 05.12.2016, 19:57)
Bonaparte, scria în 1848: "Există momente aberante în modul de manifestare al multitudinii, când apar nume care antrenează mulţimile precum halucinaţiile turma, şi se întâmplă ca atunci când bucăţile de purpură atrag animalele lipsite de judecată; ei bine, cu toate acestea nu ezit să mă pronunţ în favoarea alegerii preşedintelui de popor. ... Şi dacă poporul se înşală, dacă abandonează siguranţa, demnitatea şi libertatea sa în mâinile unei reminiscenţe a Imperiului, dacă ne dezavuează şi se dezavuează pe sine, cu atât mai rău pentru popor! Nu vom fi noi, ci va fi el cel lipsit de perseverenţă şi curaj".
7. fără titlu
(mesaj trimis de Cristi C în data de 06.12.2016, 21:24)
Știți că peisajul politic de dreapta este colorat pe extremă de mamifere xenofobe, rasiste, etc....
Dar oare cum arată peisajul politic de stânga? Cum și ce îl colorează? Păi, să luăm un exemplu de stângist de teapa dlui Pârvulescu. Am vorbit anterior despre deformarea noțiunii de căsătorie și interpretarea tendențioasă, dincolo de litera textului, a definiției drepturilor omului din carta ONU.
Iată un alt exemplu de frustrat stângisc. În revista Time a apărut o opinie scrisă de Mark Weston care cere celor 65 de milioane de votanți Clinton să semneze o declarație prin care refuză să mai plătească taxe federale ... Din ce motiv? Pentru că nu sunt de acord cu rezultatul alegerilor democratice desfășurate conform legilor stabilite... CU CARE AU FOST DE ACORD ÎNAINTE DE ALEGERI.
Există ceva mai patetic, mai penibil, mai jignitor pentru inteligența umană decât plângerile idioate ale acestor stângiști: Weston, Pârvulescu?
"The approximately 65 million Democrats who voted for Hillary Clinton should pledge that in the future if a Republican wins the presidency with fewer votes than a Democrat for the third time in our era, we won’t pay taxes to the federal government. No taxation without representation!
Is signing a pledge to not pay taxes legal? Yes, if no overt act of conspiracy is involved, and the pledge itself is hypothetical. No one knows when or if it would be carried out.
A national movement not to pay federal taxes in the future would put Republicans on notice: they do not have the right to impose a hard-right, second-place presidency on a moderate nation every dozen or so years. If the Republicans won’t help amend the Constitution so that America can resume being a democracy, then Democrats, lacking the representation that supporters of a future popular vote-winner ought to have in the executive branch, should not submit to paying taxes to the federal government."
Idiotul stângist minte cât poate cuprinde hârtia.
1) Hillary nu a câștigat votul popular într-o țară "moderată".... NU, mincinosule. A câștigat 3 milioane de voturi doar în California, statul cel mai libertin și frivol din SUA și poate și din lume. Acolo Clinton are vreo 60%. Dacă excludem aceste voturi, Trump este cu adevărat reprezentatul Americii.
2) Prostănacul stângist apoi susține că un refuz al plății taxelor este legal și indică o analiză legală:
"18 U.S. Code § 371 - Conspiracy to commit offense or to defraud United States
If two or more persons conspire either to commit any offense against the United States, or to defraud the United States, or any agency thereof in any manner or for any purpose, and one or more of such persons do any act to effect the object of the conspiracy, each shall be fined under this title or imprisoned not more than five years, or both.
If, however, the offense, the commission of which is the object of the conspiracy, is a misdemeanor only, the punishment for such conspiracy shall not exceed the maximum punishment provided for such misdemeanor.
(June 25, 1948, ch. 645, 62 Stat. 701; Pub. L. 103–322, title XXXIII, § 330016(1)(L), Sept. 13, 1994, 108 Stat. 2147.)"
Pur și simplu, stângistul este incompetent sau ticălos propagandist. Oricine semnează prostia lui de angajament riscă închisoare (dacă se consideră a fi o conspirație pentru a frauda statul), sau doar o amendă (a cărei neplată te duce tot în spatele gratiilor).
Orice SNOWFLAKE stângist care va urma sfatul proștilor de acest tip va ajunge să sufere rigorile legii.
7.1. fără titlu (răspuns la opinia nr. 7)
(mesaj trimis de Cristi C în data de 06.12.2016, 21:37)
PS... Mă reprezintă mai multe idei de stânga decât de dreapta, dar nici nu pot să tolerez fanfaroni de tipul lui Pârvulescu sau acest Weston care, ca niște prostituate stângiste, calcă demnitatea raționalului uman și sprijină din motive financiare proprii, o non-stângistă, corporatistă, "animal politic" precum Clinton. Ajunge cu minciunile, papagalilor.
7.2. fără titlu (răspuns la opinia nr. 7.1)
(mesaj trimis de Cristi C în data de 06.12.2016, 22:31)
Ba pardon pentru cuvântul pro...uate. Am produs o "microagresiune" (microaggression) împotriva unor "fulgi de nea" (snowflakes) iritați de contaminarea spațiilor lor de siguranță (safe spaces) în care trăiesc într-o utopie neumană și ideologică.
Și totuși, cum puteți minți și manipula în halul în care o faceți? Ce fel de stânga murdară reprezentați, snowflakes?