![Cornel Codiţă Cornel Codiţă](/_img/autori/cornel_codita.gif)
Gîndul acesta, ca o grea, rece şi neîndurătoare lamă de cuţit a ghilotinei, aparţine lui Kahlil Gibran, "Grădina Profetului":
"Milă de ţara plină de crezuri dar de Credinţă, stearpă;
Milă de ţara înveşmîntă-n pînza ce nu s-a-nvrednicit să ţeasă, îndestulată mai apoi cu pîinea ce nu-i din cîmpurile ei culeasă;
Milă de ţara ce îşi aclamă asupritorul drept erou şi se-amăgeşte cu dărnicia pomenilor ce-împarte;
Milă de ţara ce-n visurile ei dispreţuieşte suferinţa, dar cînd e trează, i se supune fără să crîcnească;
Milă de ţara ce nu-şi ridică glasul decît să-şi plîngă morţii, ce nu se-arată mîndră decît printre ruini iar împilării îi stă-mpotrivă doar cînd grumazul între butuc şi sabie îşi aşează;
Milă de ţara unde om de stat e vulpea, iar filosof, de bîlci, jongleurul şi unde artă este doar arta de-a petici şi imita;
Milă de ţara ce cu trompeţii bucuriei întîmpină pe noul rege, doar pentru a-şi lua adio de la el cu grele-ocări şi-apoi a-ntîmpina, din nou, pe altul, cu trompeţii;
Milă de ţara ai cărei înţelepţi sunt doar netoţii îmbătrîniţi în ani şi-ai cărei oameni de nădejde în leagăne-şi dorm somnul;
Milă de ţara dezbinată în care fiecare ciob o ţară întru puterea ei se crede".
O înfricoşătoare listă a bolilor terminale capabile să răpună orice societate. E suficientă una singură. Dar, cînd pacientul suferă de toate? E imposibil să fi trăit cu ochii deschişi în România, în ultima sută de ani, şi să nu recunoşti absolut toate şi pe fiecare dintre aceste simptome ale inevitabilei prăbuşiri. Pentru noi, o prăbuşire coşmarescă, una care ne obligă să trăim neîntrerupt groaza deznodămîntului, fără să ne putem alina vreodată cu pacea, cu liniştea de după consumarea dezastrului, oricare ar fi insurmontabilele, dramaticele sale consecinţe.
De unde mi se trase? Dădui, fără de voie peste "producţia politică" a marelui om de partid, potenţial om de stat, a speranţei la care se închină viitorul politic al PSD şi, într-o măsură deloc de neglijat, al României. Domnul Ciolacu a pus pe vreo jumătate de pagină, "programul său"; cel sub al cărui stindard va solicita congresului PSD mandatul de Preşedinte al partidului. Evident, l-a făcut instantaneu cunoscut, urbi et orbi, prin intermediul uneia dintre "reţelele de socializare". Nu o să vă oblig să parcugeţi toate meandrele concrete ale profunzimilor de cugetare etalate, o să mă rezum la esenţa esenţelor, silogismul de modus ponens, cu premisa secundară sublimată: "România are nevoie de un partid de stînga, modern. România are nevoie de PSD" (!!!).
Ca dracu de tămîie! aş zice eu, la repezeală. Dar, să nu ne pripim. Să o luăm pe îndelete. Este vorba despre viitorul României, totuşi! Din ceea ce mai spune pe ici pe colo şi pe de lături domnul Ciolacu, se înţelege că actualul PSD nu prea întruneşte condiţia cerută, adică partid modern de stînga. De aici şi angajamentul, avîntat pionieresc al aspirantului la cravaşa de comandant, acela de a reconstrui PSD-ul, de a-l dota cu competenţi şi competenţe, cu inflexibile îndreptări morale, cu avîntul inconturnabil de a face binele ţării... pentru că, nu-i aşa, de la binele ţării atîrnă binele partidului şi de la binele partidului... binele... ştim noi cui...! Mă rog, ştiu ei mai bine, dar aiasta-i altă gîscă într-altă traistă! Dacă luăm în serios sintagma folosită în discursul analizat, "partid modern de stînga", atunci problema provine din aceea că societatea românească a fost catapultată şi se află azi direct în realitatea post-modernă. Un partid modern de stînga, pur şi simplu, nu are pe ce să se mai sprijine: clasă muncitoare, ioc; sindicate şi alte organizaţii muncitoreşti, ioc! Dacă ar fi vrut să încerce să prindă vagonul ultimului tren al modernităţii, atunci PSD-ul ar fi putut să încerce varianta social-democraţiei, dar asta trebuia să o facă acum treizeci de ani. N-a făcut-o niciodată şi nu o are în vizor nici astăzi, mă rog, mîine, cînd domnul Ciolacu va deveni Preşedinte al PSD. Dacă ar face-o, atunci ar rămîne pur şi simplu fără votanţi!!! Întreaga structură economică şi socială în cîmpul căreia a fost aşezată România post-decembristă a fost menită şi a reuşit din plin să dezvolte o societate în tranşee: de o parte 20% "cei ce au", unii chiar cu asupra de măsură, de cealaltă parte 80% "cei ce nu au", adică sunt la limita şi sub limita supravieţuirii. Clasa de mijloc, pe care o invocă domnul Ciolacu, nu există, iar dacă ar exista, cu siguranţă, nu ar vota PSD! Chiar şi aşa, actualul PSD deşi face propagandă de doi bani în numele dezmoşteniţilor, al pierzătorilor reformelor unei tranziţii mai lungă decît veacul, în realitate nu face şi nu a făcut niciodată politică pentru ei. A făcut şi face politică doar pentru înstărirea şi încoţopenirea politico-administrativă, întru eternitate, a clanurilor, găştilor şi cumetriilor locale, adevărata şi singura bază reală de putere în PSD. A făcut şi face politică de conjunctură, oportunist, chiar şi contra naturii, pentru a vîna voturi, cît mai multe voturi la următoarele alegeri, oricare ar fi acelea şi oricînd vor avea ele loc. De acum şi pînă la sfîrşitul veacurilor, amin! Cît despre eventualitatea ca PSD să devină un partid de stînga post-modern, acest lucru ar presupune, într-adevăr, completa lui restructurare, renunţarea la pîrghiile politice leniniste, clasice, la soluţia sigură a "votului de masă" şi ancorarea în temele politice şi ideologice ale grupurilor de nişă, marginale, singurele de la care neo-marxiştii post-moderni mai aşteaptă, pe urmele lui Marcuse, actualizarea potenţialului necesar pentru schimbarea radicală a societăţii... Revoluţia! PSD şi Marcuse... Fromm... Horkheimer... Adorno?... Să fim serioşi!!! Băieţii ăştia au de făcut şi de apărat nişte averi, de unde timp şi bosă pentru "lecturi subţiri" din tomuri imposibile?! Dacă o reuşi în America... atunci, s-ar putea să se rostogolească şi peste noi... poate, dar pînă atunci... mai va! Şi uite aşa se face că, oricum ai da-o, oricum ai lua-o, oricum şi pe orice faţă ai întoarce-o, România nu are nevoie de PSD şi, fie vorba între noi, nici de alte partide care să-i semene ori să-i calce pe urme, aşa cum fac actualmente mai toate celelalte alcătuiri politice de la noi, născute din eprubetele experimentelor tranziţiei. Dacă România are nevoie de ceva, atunci are nevoie de cu totul altă organizare a vieţii sale constituţionale şi politice, începînd de la organizarea instituţiilor fundamentale ale guvernării şi a relaţiilor dintre ele şi terminînd cu legea partidelor, respectiv cu reglementările încă neinventate sau nepuse vreodată pe hîrtie, capabile să instituie cu adevărat şi efectiv controlul celor ce împuternicesc mandatele de guvernare asupra celor ce le deţin temporar.
Pînă atunci, rămînem mai departe doar cu mila de ţară... dacă asta mai foloseşte la ceva!
Notă: varianta în limba română, oferită aici, a fost realizată după textul de limbă engleză al lui Gibran (cc).
1. fără titlu
(mesaj trimis de anonim în data de 12.08.2020, 13:07)
Dureros si prea adevarat
1.1. fără titlu (răspuns la opinia nr. 1)
(mesaj trimis de anonim în data de 12.08.2020, 14:18)
Compasiunea suna mai bine decat Mila....Daca o transformam in iubire prin intentie atunci putem schimba realitatea asta fara sa ii mai punem etichete, sa afcem evaluari. Scopul clar, fara ezitari si atasarea fata de rezultatul asteptat va afce diferenta in tot ce face fiecare fiinta umana. Introducerea meditatiei transcedentale in curriculum si programul zilnic al fiecaruiam inclusiv la locul de munca va duce la un salt calitativ la nivel de constiinta.Cu un grad inalt de constiinta nu mai...
1.2. raze de compasiune (răspuns la opinia nr. 1.1)
(mesaj trimis de anonim în data de 13.08.2020, 10:25)
raze de generozitate, iubire, armonie, compasiune,bunătate,
Pacea licornilor îmblânziți de fecioare
de dr. Salomeea Romanescu
Iubite licorn,
beau apă din izvorul unicornilor albi atrași în moarte
de duhul liniștit și plin de pace în nopți pale, stelare ,
încălzite de oryx adăpostită-n inimă, adânc în șoapte,
așternându-mi culcuș pe nunțile de stele...
2. slab
(mesaj trimis de Se articol în data de 12.08.2020, 13:33)
Exista beletristica economica, nuvela economica si economia reala.
Pe acest site bursa ro vad foarte multi ce vorbesc in proze, nuvele, beletristica si prea putini in REAL economic, de transpunere subiecte in etc relatii de cauza efect, context si continut, sisteme si retele, etc....
Jalnic
2.1. fără titlu (răspuns la opinia nr. 2)
(mesaj trimis de anonim în data de 12.08.2020, 13:56)
Slab esti tu in spirit si suflet. Esti robot? Economie inseamna redestribuirea bogatiei in mod egal fiecarui individ...e noua semnificatie a economiei. Ai ramas in urma! Toate drumurile duc in aceasta directie.
2.2. fără titlu (răspuns la opinia nr. 2.1)
(mesaj trimis de anonim în data de 12.08.2020, 13:58)
IN plus realitatea o creem in functie de gandurile pe care le atragem din infinitatea posibilitatilor. Esti foarte ramas in urma la capitolul dezvoltare personala...
2.3. Dezvoltare personala? (răspuns la opinia nr. 2.2)
(mesaj trimis de Sa vorbim de în data de 12.08.2020, 14:30)
Sa vorbim de dezvoltare personala?
Si sa nu intelegi mecanismul complet in care este angrenata viata umania / economica?
In primul ran de acest site am vazut foarte putini oameni sa vorbeasca Corect Real Economic, mai toti vorbesc doar prin prisma mentalitatii formate pe etc nisa, industrie, predare, educatie, informatie la facultate, etc dobandita.
Daca inveti sa intelegi ca totul are relatie de cauza efect in lume, atinci nu o sa existe explicatii logice liniare. Logicalitatea...
2.4. fără titlu (răspuns la opinia nr. 2.3)
(mesaj trimis de anonim în data de 12.08.2020, 15:10)
Ininteligibil ce scrii!
2.5. superb! (răspuns la opinia nr. 2)
(mesaj trimis de anonim în data de 13.08.2020, 00:42)
Gibran a scris ca si cum ar fi pictat realitatea....fiind si pictor. Sufletul are nevoie de arta, de cultura...avem cu totii nevoie de hrana spirituala!
2.6. suntem corelati in tot (răspuns la opinia nr. 2.5)
(mesaj trimis de anonim în data de 13.08.2020, 09:39)
O economie in sincronie cu realitatea naturii cosmice universale.Suntem intr-o retea interconectati cu tot ce exista, mai mult suntem corelati> Nu putem rezolva problemele decat global, integrat.
Misterul Întregitului zbor al celor doi sori apuşi - găuri negre desfrunzite
de Salomeea Romanescu
Plutesc pe marea azurie a cerului,
Desfrunzite Stele, valuri siderale.
Ancorez acum corabia sufletului,
Pe țărmul gol, al lumii primordiale
Visul...
2.7. Economia circulara (răspuns la opinia nr. 2.6)
(mesaj trimis de anonim în data de 14.08.2020, 12:45)
Economia circulara asemena pasarii Phoenix care renaste din propria cenusa este cheia reciclarii cosmice...bazata pe iubirea fata de tot ce exista, chiar fata de deseurile sociale. Un model societal inclusiv!
Eu Regina Isis, sunt pasărea Phoenix
de Salomeea Romanescu
Soarele chemat de noi
Zboară peste nopți prin văi
Hoinăreste pe nicăieri hai-hui
Osiris nemuritor, în dor-zbor
Spre regina Isis cu dor,
Să iubim Sfinxul Oreonului,...
3. fără titlu
(mesaj trimis de anonim în data de 12.08.2020, 15:45)
Iau cu ghilimele opinia 1.
3.1. fără titlu (răspuns la opinia nr. 3)
(mesaj trimis de anonim în data de 12.08.2020, 18:14)
Despre asta e vorba...e de Credinţă, stearpă
3.2. Un singur Dumnezeu (răspuns la opinia nr. 3.1)
(mesaj trimis de anonim în data de 13.08.2020, 10:21)
Universul Mare-Mic din Pacea Luminii sunt tot Eu
de dr.Salomeea Romanescu
Din marele Abis de sub noi
Zbor în divina-mi grație
din Universul Mare spre voi
de Dincolo de imaginație.
Soarele nou țel spre voi
Zbor-dor al Luceafărului
Doar cu lumina-l scoți
El cheia-ți misterului,
Umbrei vechi ce-o porți.
Lumina Candelei mereu
Floarea Vieții din inima ta
Un singur Dumnezeu,
Totalitatea, Lumina mea.
Iubirea păcii e...