![Cristian Pîrvulescu Cristian Pîrvulescu](/_img/autori/cristian_pirvulescu.gif)
Dacă pe plan extern anul care se încheie a stat sub semnul atentatelor islamiste, începând cu masacrarea jurnaliştilor şi a caricaturiştilor de la Charlie Hebdo de pe 7 ianuarie şi încheindu-se sub semnul atentatelor de la Paris din 13 noiembrie, la noi, în schimb, anul 2015 a fost mult mai lin şi previzibil: a început pe 16 noiembrie 2014, cu victoria alegerile prezidenţiile a lui Klaus Iohannis şi s-a încheiat atunci când primul ciclu al mandatului noului preşedinte s-a terminat, pe 4 noiembrie 2015, odată ce fostul său contracandidat din alegerile prezidenţiale de anul trecut, Victor Ponta, şi-a dat demisia din funcţia de prim ministru.
Dar, odată cu instalarea unui guvern prezidenţial şi preluarea controlului (cel puţin formal) Puterii de către şeful statului, se încheie şi o "stagiune" a vieţii politice al cărei principal beneficiar a fost, privind retrospectiv, chiar preşedintele Iohannis: ciclul indignării. Ultimul episod al acestui ciclu s-a produs după accidentul tragic de la clubul Colectiv şi a dus nu doar la căderea unui guvern deja slăbit, ci şi la instalarea unui guvern "emanat", cel puţin simbolic, din "stradă". Întins pe durata a patru ani, ciclul indignării a marcat profund scena politică românească. Indignaţii români (care, dacă ar fi să rămânem în spaţiul spaniol de unde vine termenul, se asemănă mai mult cu "indignarea" de dreapta de la Ciudadanos decât cu Podemos) reuşiseră deja de la prima lor manifestaţie să ducă la căderea unui guvern (în februarie 2012, prima mişcare a indignaţilor a avut drept consecinţă căderea guvernului Boc) şi au reuşit să schimbe, dacă nu sensul politicii româneşti, cel puţin unele din formele sale de manifestare. Dar, între februarie 2012 şi noiembrie 2015 România a rămas prizonieră modelului politic al coabitării dintre preşedinte şi prim ministru. Abia după instalarea guvernului Cioloş se iese - teoretic, cel puţin pentru moment - din etapa blocajului politico-instituţional produs de coabitare.
Dacă primul ciclu al preşedinţiei lui Klaus Iohannis a stat sub semnul coabitări (care a început printr-o perioadă de adaptare cu o coabitare de catifea care s-a transformat inevitabil, odată ce la 5 iunie 2015 Victor Ponta a fost pus sub învinuire de DNA în primul dosar Şova; într-o coabitare conflictuală), al doilea ciclu, care a debutat cu impunerea unui guvern prezidenţial şi formarea unei majorităţi prezidenţiale, va sta sub semnul prezidenţializării regimului politic românesc.
Privind retrospectiv, anul 2015 a dus la amplificarea unei criza de regim, încă latente la începutul mandatului prezidenţial, până la dimensiunea unei autentice crize de sistem. Iar mişcarea indignaţilor a fost purtătorul de cuvânt al acestei crize. Obsesia simbolică a discursului privind necesitatea "noii politicii" este tocmai semnul acestei crize de sistem. Ori dacă manifestarea crizei de regim era inevitabilă, fiind o consecinţă a mecanismelor politico-instituţionale româneşti, criza de sistem, care ia forma unei crize de legitimitate a instituţiilor politice, a luat prin surprindere clasa politică.
Acum, la sfârşitul anului 2015, partidele politice parlamentare sunt debusolate şi au trecut în defensivă încercând să se replieze după ultima şarjă a indignaţilor. Între timp, asumându-şi desemnarea unui prim ministru "tehnocrat", scăpat, cel puţin pentru moment, controlului partidelor parlamentare, preşedintele a devenit un actor instituţional determinant. Ori un guvern "tehnocrat", şi cu atât mai mult unul a cărui orientare afişată nu este atât de prezidenţialistă pe cât de favorabilă mişcărilor "antisistem" - poate oricând să fie confruntat cu o moţiune de cenzură şi să fie pus în minoritate. De aceea, criza de sistem, chiar dacă a depăşit momentul de apogeu, rămâne într-o stare latentă şi poate fi oricând activată. Cu o majoritate prezidenţială cu geometrie variabilă, aşa cum arată aceasta la sfârşitul anului 2015, riscul acutizării crizei în anul ce vine rămâne ridicat. Această criză va fi rezolvată doar printr-o modificare a Constituţiei, şi cum, într-un an electoral, aşa cum va fi anul 2016, o astfel de schimbare este imposibilă, totul se va juca în alegeri, care vor confirma sau infirma rezilienţa sistemului de partide de la noi.
1. fără titlu
(mesaj trimis de Cristi C în data de 21.12.2015, 03:49)
Nu se intelege nimica din artiole ca acesta care nu vrea sa spuna nimica. De ce s-a scris daca nu se spune nimica? Doar ca sa se scrie desigur. Totusi, nu se spune nimica.
1.1. Dus cu pluta (răspuns la opinia nr. 1)
(mesaj trimis de Baldovin în data de 21.12.2015, 08:22)
Obsedatul insista sa zica si el ceva. Jenant postace!
1.2. fără titlu (răspuns la opinia nr. 1)
(mesaj trimis de Dascalul în data de 21.12.2015, 09:20)
De ce te bagi daca nu pricepi nimica? Te putem ajuta, doar iertandu-te.
1.3. Furt de identitate 1 (răspuns la opinia nr. 1)
(mesaj trimis de anonim în data de 21.12.2015, 14:23)
Acest mesaj este scris de același analfabet plastograf care l-a scris și pe acesta:
6.4. Confirmare (răspuns la opinia nr. 6.3 )
(mesaj trimis de Pribeagul , in data de 21.12.2015, ora 03:52)
Un troll idiot care umblă patetic la ore din noapte (3:49 și 3:52) scriind bazaconii.
1.4. Pardon (răspuns la opinia nr. 1.2)
(mesaj trimis de Dascalul în data de 21.12.2015, 14:31)
Acum inteleg ca era un mesaj fals. Imi cer iertare adevaratului Cristi C. Iar hotomanului care fura semnaturi, sa nu ii iertam prostiile.
1.5. fără titlu (răspuns la opinia nr. 1.4)
(mesaj trimis de Plastograful în data de 21.12.2015, 16:03)
Sunt un bou fara de somn,
Care spumega-n shoshoni,
Fara pace, contra unui domn,
Ce-l cred intaiul dintre demoni.
1.6. Nota 10-, pentru incurajare (răspuns la opinia nr. 1.5)
(mesaj trimis de Dascalul în data de 21.12.2015, 21:35)
Bine plagiatorule. Cred ca meriti un 10- pentru incurajare. Minusul vine de la lipsa metaforelor din versurile scrise de tine. Al doilea aspect este cel legat de masura versurilor. Este adevarat ca fabulele nu au aceeasi masura in toate versurile. La versul al doilea ai fi putut elabora mai mult si creste putin masura versului. Imi plac si verbul ales dar si complementul final care da rima. Trebuia sa mai gasesti 2-3 silabe in plus.
Bravo, năpârstocule. Si complimente domnului din poezie, probabil Cristi C.
1.7. ai perfecta dreptate (răspuns la opinia nr. 1)
(mesaj trimis de catalin în data de 22.12.2015, 17:38)
trebuie sa isi justifice si el banii pe care ii primeste de la bursa.ro - umple un spatiu
2. O alta varianta
(mesaj trimis de Indignatul în data de 21.12.2015, 09:23)
O alta varianta (fereasca Sfantul) ar fi transformarea crizei indignatilor intr-un maidan romanesc, cu consecintele vecinilor.
3. Articol foarte abstract
(mesaj trimis de Cristi C în data de 21.12.2015, 17:02)
Aproape ca în cenzura comunistă.
Vrea cineva să comenteze acestă ideea a autorului?
"un guvern "tehnocrat", şi cu atât mai mult unul a cărui orientare afişată nu este atât de prezidenţialistă pe cât de favorabilă mişcărilor "antisistem""
Autorul spune despre actualul guvern că nu ar fi atât de mult prezidențialist, cât "antisistem". Poftim? Ce naiba este antisistem la acest guvern?
Prim ministru: Cioloș, slujbașul perfect integrat în toate sistemele de guvernare ale României și UE. Ce "antisistem"?
Dâncu, vice PM. Dâncu "anti-sistem"? Borc, vice PM, ambasador Lafarge. Sigur a fost "antisistem" acolo. Petre Toba, MAI, și-a plagiat lucrarea de doctorat dar altfel, un om din poliție de bună calitate (probabil) - dar cum este antisistem?. Sau la finanțe, unde este un om "anti-sistem" luat direct de la FMI. La ce antisistem se referă? La cel din familie. Când a fost întrebat, ministrul energiei se delimitează de activitatea foarte sistemică a tatălui său: "Ministrul Energiei doreşte să precizeze că nu a fost implicat în activitatea profesională a tatălui său"
Se referă probabil la miniștrii culturii și învățământului. Cu asta se va schimba sistemul de administrare românesc?
3.1. fără titlu (răspuns la opinia nr. 3)
(mesaj trimis de anonim în data de 21.12.2015, 17:03)
idee a autorului
4. Rabdare stimabile
(mesaj trimis de anonim în data de 21.12.2015, 21:32)
Ce va ramane dupa 2015? simabile; inca suntem in 2015, deci nu vorbi la timpul trecut. Nu de alta dar zilele ramase s-ar putea sa-ti rezerve o surpriza.